En kirurgisk skalpell är gjord av steriliserat,
härdat, rostfritt stål.
Det är en stor förbättring jämfört med den första skalpellen,
som mest liknade en vass sticka.
Läkekonsten är i ständig förnyelse.
Och det innebär att även kirurger måste förnya sig.
-Att vi faktiskt gör det här! -Det är Alla hjärtans dag.
Vi firar ju inte den.
-Livet är mer än sjukhuset. -Nej.
-Det är romantiskt. -Nej, det är det inte.
Man måste alltid anpassa sig efter nya förändringar.
-Ambulans! -Processen kan vara smärtsam.
-Blicken framåt, damerna. -Men utan förändringar...
-Det verkar stort. -Då söker de oss.
-Det är stort. -Ja!
...går man bakåt istället för framåt.
-Vad händer? -Grandinettis tak kollapsade.
Mer än ett dussin fall kommer hit. Alla operationer skjuts upp.
På Alla hjärtans dag? Grandinettis var säkert fullt.
Då blir det inget i kväll. Jag visste väl det.
Därför åt vi middag klockan fyra och gav varann presenter.
Så speciellt. Originellt. Magiskt. Små glädjetjut!
-Vilken Scrooge! -Scrooge kommer på julen.
-Det är en riktig helg. -Dr. Bailey?
Min hemikolektomi bokades om. Det var synd.
Jag såg fram emot den.
Tja... Du vet...
Vi kanske kan ta igen det? Middag i morgon?
Nej! Jag...
Jag är upptagen.
Jag opererar på kvällarna. Jag opererar alltid.
Okej...
Då kanske vi ses i operationssalen.
Herregud! Hon gillar honom.
-Gillar du honom? -Du borde gå ut med honom.
-Du måste säga ja! -Det är Alla hjärtans dag! Du måste!
Okej, det som händer här?
Fnittrandet, tjejsnacket...
Det måste sluta. Jag är upptagen.
Du, Torres?
Kan du sätta ihop spjälsängar?
-Har du köpt en spjälsäng? -Sloan kommer hem i kväll.
Jag satte ihop den, men den vinglar. Det går inte.
Kan du kolla på den?
Du är som en snäll, töntig pappa nu. Jag känner inte igen dig.
-Vem är blondinen? -Jag vet inte.
Jag kanske är pappa, men jag är singelpappa.
Ursäkta mig.
Nu känner jag igen dig.
Det måste vara trist att jobba på Alla hjärtans dag.
Vi har nog inte träffats.
-Vad har du gjort med håret? -Jag ändrade det.
Jag färgade det...
Vänta nu... Du trodde att jag var någon annan.
Du visste inte att det var jag, och du stötte på mig?
Nej... Alltså, jag trodde att du var en blondin.
Du är patetisk!
Och en hycklare.
-Och en slampa. -Och du är ingen blondin.
Det passar inte dig. Blondiner är tuffa eller roliga.
Du är... en brunett.
-Jäklar! -Håll tyst!
Sluta stirra. Jag byter nog tillbaka.
Jag fattar. Du dumpas av pojkvännen
och gör en drastisk förändring. Typiskt tjejer.
Jag dumpades inte. Det här var inte för Marks skull.
Jag bara... Det är Alla hjärtans dag,
och jag ville ändra på något, och jag kunde ändra...
Jag ville göra något för mig. Det här var för mig.
Hur är det annorlunda än vad jag sa?
Jag ändrar tillbaka.
-Akta stenen där. -Det här är sjukvårdare 1 6...
Ett restaurangtak kollapsade.
Vi har en penetrerande bukskada, en pneumothorax
och ett gravt skalltrauma. En öppen fraktur är på väg.
Jaha, du är här än.
Är du här, är jag här. OSHA-utredaren är i lobbyn
och två TV-journalister ber om uttalanden.
-Jag bad dem vänta på dig. -Vi rensade schemat.
Jag sökte Bailey, Nelson, Altman, Hagan och Sloan.
-Jag får... -Sluta! Vem är först?
-Skallskada, trauma ett. -OSHA-killen.
-Journalen, tack. -Undersök så många ni kan,
kolla alla halsryggradsskador. Är ni osäkra
vänta på röntgen, även om det tar tid.
-Håll hissen! -Okej!
Traumarum fyra är ledigt.
-Ta med journalen. -Visst.
-Vart för de min man? -Han ska opereras.
Läkarna säger till när de vet mer. Andas djupt för mig.
-Grey? -Försvagade andningsljud till vänster,
-möjlig pneumothorax. -Sätt thoraxdrän om du måste.
Avvakta och sök mig om det måste opereras.
-Förlåt. -Förlåt mig.
Får jag se journalen?
Det ser rätt illa ut. Det måste läggas i rätt läge.
Jag undrar om ni möjligtvis
kan lägga mig i en säng bredvid damen där.
Tyvärr funkar det inte så.
Naturligtvis. Förlåt mig.
Jag har varit hovmästare i 25 år.
Jag vet hur det funkar.
Jag ska se vad jag kan göra.
lntryckt skallfraktur med subduralt hematom.
Okej? Boka en operationssal.
-Chefen? -Ja.
Flytta några narkosläkare. Var Baileys amorin.
-Nej. Förra gången skrek hon. -Då är jag amorin och du chef.
Skriv bara på.
Dr. Shepherd? Ett uttalande åt journalisterna?
-Jag ska operera. -Dr. Nelson sa
att han tar din skallfraktur.
Du har frukost med styrelsen i morgon, och när medlemmarna
ser kvällsnyheterna vill de se ditt ansikte.
-Håll undan i gången! -Okej.
-Se upp, undan! -Jag har armen.
Vad har vi här?
Traumatisk amputation genom distala humerus,
tryck ges över blödningen. Tio morfin,
-stabila vitala funktioner. -Rum tre.
Koppla in en monitor, ge O-negativt blod!
-Grey, Avery, ni är med mig. -Chef Shepherd?
-Shepherd! -Och detta...?
Kan hon få lite vatten?
Det går inte, tyvärr.
Emile, sluta.
Min man och jag har gått till Grandinettis i 1 5 år.
Varje fredagskväll.
Och ibland på tisdagar.
Emile tar alltid hand om oss.
Men nu måste du ta hand om dig själv.
Jag tänkte bara att du ville ha någon hos dig
tills du vet att mr Banks är okej.
Tack.
Min patient förföljer din patient.
Han är en mästarservitör. Vi är hans diskplockare.
Han gav mig 50 dollar för att få ligga bredvid henne. Han är kär.
Hennes man opereras. Hon är gift.
Så säger du bara för att du tror att du är gift.
Hans 50 dollar på att han sätter in en stöt. Är du med?
Okej. Och jag är gift.
Mrs Shepherd?
-Jag är inte mrs Shepherd. -lnte?
-Jag är dr. Grey. -Ja, ja.
Chefen bad mig fråga dig om styrelsens frukost.
Återanställdes du som Shepherds slav?
Jag assisterar honom den här veckan, och under övergången
behövde han hjälp med det administrativa.
Jag är inte hans slav.
Åker du med honom till frukosten, eller möts ni där?
Jag... vet inte om jag ska gå.
Det måste du. Du är hans fru.
Sloan? När kom du?
-Vet Mark att du är här? -Nej, flyget landade tidigt.
Jag tog en taxi hit, jag ville inte störa honom.
Någon sa att ni har en gratisklinik.
-Vet du var den är? -Är allt okej?
Ja, jag vill bara att någon undersöker mig efter operationen,
-kanske gör ett ultraljud. -Kliniken har redan stängt.
Kom. Jag har tid.
Jag ser efter.
Jag behöver mer gasväv.
Lägg förband, så tar jag en titt till på armen.
Såret är uppblött och infekterat.
Varför togs han inte in först?
Han låg i smutsigt diskvatten innan de hittade honom.
-De glömde att jag var där. -Nej, det var säkert...
Det är okej.
Jag är inte...
Jag gillar inte att prata med folk.
Och ingen där pratar med mig.
De kommer bara med disken.
Jag förlorade min arm.
Jag vill inte leva med en arm.
Jag vill inte se konstig ut.
Jag gillar inte när folk stirrar på mig.
-Vi ska göra allt vi kan. -Snälla.
Frankie, nu kör vi till operationsavdelningen.
Vi ska försöka sätta tillbaka armen.
Finns en ledig sal? Jag förbereder och jobbar med stumpen.
Ni debriderar, identifierar kärlen och ger mig armen så fort ni kan.
Oj. Traumarum-Barbie.
Utspolning och sugning, tack.
Så... Grandinettis är borta.
Ett av Seattles stamhak.
-Har du varit där, dr. Warren? -Några gånger. God scampi.
Det är så romantiskt. Fin belysning, intimt.
Mysiga bord i bakre avdelningen.
Silkessutur 3-0, tack.
Lite väl intimt för en första dejt.
Baily, vart skulle du gå?
-Finns det inga döende barn någonstans? -Nej, jag hade tid över.
Jag ville observera...
...en av de här.
-Barnet ser perfekt ut. -Suveränt.
Kan du skriva under på det?
Bättre än så.
Här är en souvenir.
Finns det inget officiellt formulär eller...
...sjukhusdokument som du kan ge mig?
-Varför behöver du det? -Det har du inte med att göra.
Vill du ha något officiellt så har jag med det att göra.
Vad är det?
Det är till adoptionsadvokaten.
De behöver bevis på att barnet är friskt.
Det finns ett jättetrevligt par i San Francisco.
-De har två stora hundar... -En adoptionsadvokat?
Ja. Jag är inte redo för att bli mamma.
Jag är inte redo än.
-Har du sagt det till Mark? -Nej.
Och du är väl min läkare?
Ni har väl en regel om att ni inte får säga något?
Jag säger inget till honom.
Och inte du heller.
Behöver hon en extra filt?
Hon blir lätt kall.
Hon måste dricksa rejält.
-Förlåt? -Jag förstår varför hon är stamkund.
Du tar nog bättre hand om henne än hennes make gör.
När hon började komma,
innan de träffades, då lekte vi en liten lek.
Hon smakade på allt vi hade.
Hon var äventyrslysten. Orädd.
När hon provat hela menyn utmanade jag kockarna
att hitta på nya saker.
Det blev... Hon blev
veckans höjdpunkt för mig.
En kväll kom hon med honom.
Hon tyckte att det var ett säkert ställe för en första dejt.
Ringen på hennes finger...
Den kväll han friade
var det jag som la den i crème brûléen så att hon skulle hitta den.
Jag såg henne svara ja från köksluckan.
De slutade aldrig besöka oss.
Men nu beställer han åt henne.
Samma sak varje gång.
l 1 5 år har jag sett hur de pratar mindre
och mindre.
Nu äter de bara.
Hon har inga barn.
Om han dör,
då är hon...
Då är hon alldeles ensam.
Hon är så rädd. Jag ser det.
Jag vill bara ta hennes hand i min och säga
att allt kommer ordna sig.
Hon behöver aldrig vara ensam,
om hon inte vill.
Du säger väl till när ni har goda nyheter om mr Banks?
Ja, naturligtvis.
-Du kan inte gå utan att säga något. -Jo, det kan jag...
-Sloan! -Skit också.
När kom du? Jag trodde att du skulle ringa först.
Titta!
Herregud! Se där.
Det är Sloan-näsan. Ser du den?
Han har min pappas näsa.
Det där är Sloan-näsan.
Fan också. Kan du vänta på mig? Jag vill köra hem dig.
Jag har en överraskning. Får jag se det igen?
Sloan-näsan.
Du vinner. Han har stirrat på henne ifrån köket i 1 5 år.
-Han säger inget. -Han gjorde just det.
Hon var vaken. Hon hörde allt. Hon måste säga något.
-Nej. Hennes man opereras. -Och? De är ju olyckliga.
Hörde du crème brûlée-grejen?
50 dollar på att hon är lika kär i honom.
-Taget. -Hej.
-Jag har dina nycklar. -Vad?
Dr. Shepherd sa att du kanske inte hinner hem,
så jag ska fråga vad du vill ha i garderoben och hämta det.
Du får inte rota i min garderob! Är inte du kirurg?
Han behöver dig vid sin sida vid frukosten.
Jag är kirurg. Hälsa chefen att jag har en operation då.
Jag väljer ut något åt dig.
Yang är med Hunt.
Grey är med Shepherd. Torres är med Robbins.
Och du var med Sloan, tills han dumpade dig.
Otroligt att ni ens får något gjort här.
Han dumpade inte mig.
Han glömde bort mig.
Han bestämde att vi skulle bilda familj,
utan att fråga mig.
Han glömde att jag var där.
Han lämnade mig i det smutsiga diskvattnet.
Vad?
lngenting.
Jag är snygg.
-Vad? -l min familj är jag den snygga.
Min ögon...
...mitt leende och min kropp.
Du skulle se mig utan skjorta. Rätt otroligt.
Men min familj består av smarta, drivna,
galet högpresterande individer.
De ser smarta ut. De ser inte ut som jag gör.
Vilket är rätt bra, förutom att min familj
behandlar mig som om jag är snygg.
De förväntade sig ingenting av mig.
De pressade mig inte. De tänkte aldrig tanken.
Så jag pressade mig själv. Hårt.
Jag berättade inte om MCAT-proven förrän jag klarat av dem.
Alltså... man kan inte bara byta hårfärg.
Vill du vara oförglömlig och sluta vara en liten mus?
Det räcker inte att byta hårfärg.
Du måste förändra dig själv.
Det är bara något att tänka på.
Okej. Jag tar bort glaset
väldigt långsamt.
Okej, ta det här. Bovie.
Snyggt gjort, dr. Bailey.
Dr. Warren, visste du att dr. Bailey
funderade på att byta allmänkirurgi mot barnkirurgi?
-Nej. -Hon sa nästan nej
till allmänkirurgi. Men hon tänkte på saken,
och ändrade sig.
Hon var inte rädd för att ändra sig.
Hon behövde bara frågas igen.
Jag förstår. Klart och tydligt.
-Har du min rapportgrej? -Nej.
Han tog hand om dig.
Han gav dig pengar, flög dig till LA.
Han förtjänar att veta. Säger du inget gör jag det.
Du sökte mig?
-Vad händer? -Sökte du honom?
Vad är det?
-Mark, hon... -Jag adopterar bort barnet.
Jag är inte en mamma. Jag är inte redo.
Jag vill att han får bra föräldrar och ett bra hem.
Nej, gör inte det. Ge inte bort barnet.
De kommer att älska honom mer än jag kommer att göra.
Ge honom till mig.
Jag tar honom.
Jag adopterar honom.
Jag förstår att du inte är redo, men jag är det.
Jag vet att min historia inte är den bästa.
Jag skulle ha varit där för dig, och jag var inte det.
Men jag kommer att vara där för det här barnet.
Jag vill att han ska ha en familj...
Du har varit jättesnäll mot mig de sista månaderna,
men du är inte en familj. Du är bara en kille.
-Snälla Sloan... -Jag hjälper till.
Jag bor mitt emot.
Och vi är en familj, typ.
Och vi är läkare.
Och vi är bästa vänner.
Och vi är bra människor.
Vi tar hand om barnet.
Tillsammans.
Vi kommer att älska honom.
Verkligen.
Tänk på det.
Åk hem, så pratar vi om det.
Kan vi prata om det?
Ja, det kan vi.
Vi kan prata om det.
-Tack! Var hittade du dem? -l patientrummet.
Killen är i koma, han saknar inget. Har något hänt?
Han sover fortfarande. Hon vill säga något.
Herregud, jag är utsvulten!
-Alla är halvätna. -Då kan man se vad de är.
-Vad gör vi? -Hennes trista man opereras.
Killen där har varit kär i henne i 1 5 år.
Hon fick nyss veta. Vi vill se om hon säger något.
-Eller så kanske mannen dör. -Det är okej om han dör,
för de är olyckliga. Blir alla äktenskap sådana?
Man slutar prata och ändrar på den man är?
-Antagligen. -Ja.
Jag blev inte Dereks fru för att visas upp. Jag är kirurg.
Jo, du blev hans fru för att få bra operationer.
Nej, inte det heller.
-Visst. -Det borde du ha gjort.
Nu säger hon något. Hon väcker honom.
Vad säger hon?
Hon kan inte andas! Hämta en akutvagn!
Thoraxdränet läcker luft.
-Vad händer? -Ge 1 00 procent syrgas.
Gör en bronkoskopi. Se om det finns en ledig operationssal.
Hon har svårt att andas. Du får veta mer när vi vet.
Vi räddade armen. Vi är redo.
-Vi måste amputera. -Vad?
Vävnaden är både devaskulariserad och infekterad.
Vi kan ge antibiotika och låta stumpen läka, men om vi väntar...
...då dör armen. Sök mig när han vaknar.
Jag berättar det.
De kan inte bara lämna den.
Vi kan flytta den, sätta fast den i en frisk zon.
Jag måste inte övertygas, lillmusen.
Jag menar bara att de kan...
Temporär ektopisk reimplantation!
Ni måste hålla armen vid liv tills stumpen läks.
Ja, men när det gäller armbågen...
Det är extremt. Han tappar rörelse- och greppförmåga.
Han får behålla armen! Han förtjänar extrema åtgärder!
Om armen fortfarande lever kan ni inte låta den dö.
-Har det gjorts förr, ovanför armbågen? -Jag vet inte. Det kan gå.
Man kan implantera den i epigastriet och venae comitantes.
Då har vi ett par dagar på oss att läka stumpen.
-Jag har aldrig gjort det. -lnte jag heller.
Och? Efter i dag kan ni inte säga det längre.
Jag lovade honom att vi skulle göra allt vi kunde, allt vi kan!
Jag ringer Shepherd och berättar. Grey och Avery,
förbered er för operation. Det här tar ett tag.
Det där?
lnte lillmusigt.
Ska du operera nu?
-Det finns en frukost... -Jag känner till frukosten.
En ST-läkare jag inte känner
-rotar runt i min garderob just nu. -Förlåt. Hon försöker.
Jag har en operation. Jag kan inte ge upp den.
-Nej, det vill jag inte. -Bara för att le
och stå på ett podium framför kostymerna?
Nej, du borde inte komma.
Min patient är också någons fru.
Jag är hennes läkare...
-Okej? -Okej.
Okej.
Hej.
Jag har en trakeobronkial skada.
Transitorisk ektopisk implantation.
Oj. Häftigt.
Jag hyrde ett hus. Det är fantastiskt.
Vid vattnet, en liten stuga. Där finns rådjur,
Bambi-rådjur och sångfåglar. Det är helt otroligt.
Jag hittade ett hemligt litet kafé nedför gatan,
och jag tänkte skaffa en valp.
Men man måste vara hemma med en valp,
och jag är alltid här. Så jag åkte till hundstallet,
för jag ville få det ur systemet.
Valpförälskelsen, alltså.
Jag höll i alla dessa ljuvliga hundar,
och du skulle ha blivit...
...så stolt över mig, Owen. Jag tog inte med mig en hem.
Jag skaffade en fisk i stället.
Vad mer? Jag gjorde bikinivaxning. En riktig en.
Det har jag inte gjort sedan jag försökte vaxa mig själv...
-Vad pratar du om? -Du var min bästa vän!
Min bästa vän som jag kunde berätta allt för.
Nu ser du inte ens på mig.
Ja, för att du sa att du älskade mig.
Du sa att du älskade mig med. Och sedan...
-Sedan valde du Yang. -Det gjorde du med.
Du valde också henne.
Det känns som om jag är otrogen.
När jag pratar med dig känns det som om jag är otrogen. Förlåt.
Jag saknar också min bästa vän.
Har du inget annat att göra?
Det här är det närmsta jag kommit en operation på en vecka.
Förra veckan söktes jag vid operationer.
Nu söks jag vid styrelsemöten.
Jag ska adoptera Sloans bebis.
Det är det enda rätta.
Jag tror att jag klarar det.
Jag vill verkligen det. Callie sa att hon hjälper till.
-Jag ska ha barn. -Grattis.
-Jag är glad för din skull. -Och jag för dig, chefen.
Du ville väl alltid det här?
Ja.
Det här är vad jag ville.
Hur mår han, dr. Bailey? Det verkar som om du är klar.
Och det är dags för middag.
Och kanske lite dans.
-Om patienten mår bra... -Han mår fint.
Han kommer inte att dansa på ett tag,
men när det är dags,
och när han vill gå ut och dansa
då kommer han att kunna fatta det beslutet själv,
utan hjälp från någon annan.
Och jag behöver ingen hjälp här,
så om du har hjälpt färdigt, då kan du gå.
-Jag bara... -Nu.
-Hon är trevlig. Pratar mycket. -Sluta prata.
Jag sa aldrig något om att dansa...
Varför blöder det så mycket?
Mjältartären har brustit.
Han förlorar mjälten.
Gasväv!
Var är min patient?
lngen aning. Han måste ha gått.
Jag behöver hjälp här!
Där är du. Jag har din frus kläder,
och jag skrev lappar åt ditt tal.
-Bra. Gå hem. -Är du här stannar jag.
-Jag hjälper gärna till. -Vill du bli sekreterare?
Du borde vilja operera. Det är allt jag vill.
Jag vet inte om jag kan.
Jag är glad att du återanställde mig.
Men det har varit lättare att göra allt det här.
Det är lättare att göra det än att komma tillbaka som läkaren
som gjorde ett misstag och dödade någon. Någons mamma.
Jag kan inte vara den personen. Behöver du inte mig,
så kanske jag inte borde vara här.
Dr. Shepherd? Min patient har en epiduralblödning.
Följ med mig.
-Kunde ni inte fixa det? -Jo, det kunde vi.
Gör dig redo. Vi tog till extrema åtgärder.
Din arm behövde blodtillförsel tills vi kunde transplantera den,
så vi omplacerade den
till där den kunde få blod.
Är det min arm?
Vad gjorde ni?
Varför gjorde ni så mot mig?
-Vad gjorde ni? -Det är bara tillfälligt.
Bara i ett par dagar. Det är ju vad du ville.
-Du ville behålla armen. -På rätt ställe!
Jag ville inte se konstig ut! Ni skulle ha låtit det vara!
Kom igen! Har du ens sagt till honom att du åker?
Jag behövde bara någonstans att bo.
Och lite pengar. Jag visste inte att han skulle bry sig så mycket.
Han köpte en spjälsäng!
Han är en bra man.
Och han kommer att ta väl hand om barnet.
Uppfostras barnet av Mark, då kan ni umgås.
Jag vill inte veta var han finns.
Ger jag honom till er är han fortfarande mitt barn.
Jag vill att han blir någon annans.
Min pappa slapp ta hand om mig.
Och se på honom nu.
Förtjänar inte jag samma sak?
Vitaminerna är viktiga. Ta dem.
Och missa inga läkartider.
Får du problem,
eller om något händer...
...ring oss.
Och... sköt om dig.
Tack.
-Mrs Banks? -Hur mår min man?
Komplikationer tillstötte, men dr. Bailey jobbar hårt.
Så fort vi vet mer säger jag till.
Är Emile fortfarande här?
Emile opereras.
Han har blödningar i hjärnan.
Herregud.
Gud...
Han sa aldrig något.
lnte på 1 5 år.
Visste du?
Varför tror du att jag fortsatte att gå dit?
Men sedan träffade jag Bob,
och Emile sa aldrig...
Jag gjorde ett val.
-Men du gick fortfarande dit? -Ja.
Bob gillade det.
Och jag älskar Bob.
Det blev vårt ställe.
Och ja, han beställer för mig.
För han vet vad jag gillar.
Det kanske verkar som om
vi inte har något att prata om,
men ibland är det skönt att inte behöva prata.
För 1 5 år sedan gjorde jag ett val.
Och jag gör samma val varje dag.
Det är vad ett äktenskap är.
Bukspottkörteln är svårt skadad. Jag kan inte stoppa blödningen.
Mer sugning! Mer!
Arteria meningea media är helt förstörd.
Vad missade jag? Jag höll koll på honom hela kvällen.
-Hur...? -Du missade inget.
Första CT-röntgen var negativ, utan neurologiska symptom.
De här blödningarna ser man inte förrän det är för sent.
-Är det för sent? -Jag vet inte. Bipolär pincett.
-Blodtrycket är 80 genom 60 och faller! -Flusha mer atropin.
Jäklar. Kom igen!
Kom igen! Stanna hos mig!
Stanna hos mig!
Kom igen!
Stanna hos mig. Kom igen.
Kom igen.
Han var servitör och såg livet gå honom förbi.
Han får det nog bättre så här.
Jag klarar inte det här.
Jag kan inte bara se på när folk dör!
Jag skulle inte ha kommit tillbaka.
Du...
Jag begick ett misstag förra året.
Jag gav nästan upp.
Om man inte känner förlusterna...
...om de inte sårar en och gör att man känner sig ödmjuk,
då vet man att man inte är rätt för jobbet.
Du kan bli en bra kirurg, Kepner.
Det var därför du fick jobbet åter.
Grattis. Jag trodde att vi förlorat honom,
-men du lyckades... -Jag kan inte prata med dig.
Okej, jag är ledsen.
-Jag trodde att vi kunde... -Jag kan inte prata med dig.
Du gör mig nervös.
Jag glömmer vad...
Jag säger saker jag inte vill säga,
och jag kan inte...
Jag blir bara dum.
Jag gillar dig. Det var allt. Så där.
-Okej. -Så om du vill äta middag,
då går vi ut och försöker prata.
-Kanske i morgon kväll? -Okej. Jag kanske opererar.
Jag kanske är där med dig.
Du kan hälsa din patient att hennes man klarar sig.
-Och Emile? -Shepherd sa att det inte
gick att se innan det var för sent.
-Det betyder att du vinner. -Jag vill inte ha dem.
lnte jag heller. Du skulle ändå ha vunnit.
-Tror du? -Så klart.
-Det är hennes man. -Grey, är du redo?
Jag har en klaffprotes.
Vet du...
Yang är kvar. Kan hon göra det?
Vi måste fortsätta att förnya oss,
nästan varje minut.
För världen kan förändras på ett ögonblick.
Hej, mrs Banks.
Hur mår Emile?
Jag beklagar.
Vi gjorde allt vi kunde, men blödningen var för allvarlig.
Jag beklagar verkligen.
Tack.
Och man hinner inte se tillbaka.
Alla där ute...
De vill bara stirra på mig.
Det vill de.
Läkarna vill träffa dig, de vill ställa frågor.
För du är unik.
Och speciell.
Pressen kanske kommer.
Och det finns en skadeståndsadvokat här
som tror att restaurangen är skyldig dig mycket pengar.
Hur mycket?
lbland är förändring bra.
Du är otrolig.
Du behövde inte göra det.
Jag ville. lnnan du kom hem.
Och du måste inte göra det du erbjöd dig att göra.
Jag tänker inte pressa dig.
-Mark... -Men tack för erbjudandet.
Och...
...det kan bli bra, eller hur?
Ibland blir vi tvingade till förändring.
Vad gör du?
Sitt ner.
Ibland händer det bara.
Vänj dig vid det. Jag behåller det.
Det borde du. Du går vidare.
Jag menade inte att det var dåligt.
Det är vad du ska göra.
-Jag hatar Alla hjärtans dag. -Jag med.
Och vi gör så gott vi kan.
Owen?
-Hej, har du tid? -Jag väntar i bilen.
Nej, stanna. Det går bra.
Jag sa att jag älskar dig, och nu är det sagt,
och jag vet att jag inte kan ta bort det,
men det gör jag. Jag tar tillbaka det.
-Jag går... -Nej, stanna.
Jag saknar min vän, Owen. Mer än något annat.
Jag saknar min vän.
Resten klarar jag. Det är...
Jag har ett jobb som jag älskar,
en otrolig elev att undervisa,
och jag har en stuga med rådjur,
och en fisk, och vaxade kroppsdelar.
Jag är okej!
Du och jag är vänner.
Och du gör en klaffprotes med mig om tio minuter.
-Gör jag? -Gör 221 9 operationsklar.
Okej.
Vi ses hemma.
Vi måste komma på nya sätt att fixa oss själva.
Du kan inte ta bort något sådant.
Jag vet.
Men jag tänker försöka.
Så, vi ändrar oss.
Vi anpassar oss.
Grattis.
-Trevligt att ses, chefen. -Detsamma.
-Hej! -Hej.
-Du behövde inte komma. -Jag vet. Jag ville komma.
-Ska vi gå in? -Ja.
STYRELSENS FRUKOST FÖR DR. OCH MRS DEREK SHEPHERD
Vi skapar nya versioner av oss själva.
-Mrs Shepherd? -Jag vet.
Jag gör inte bruncher. Jag missar inte operationer.
-Och jag gör inte Alla hjärtans dag. -Vi måste bara se till
att den här versionen är bättre än den förra.
Du får gottgöra det här med mycket sex.
Ja, kära du.